I mars -65 meddelte Che Guevara Cubas industridepartement, -
at han ville dra til Camaguey for å se til sukkerproduksjonen.
På få dager var Che Guevara forsvunnet sporløst.
Ryktene om hvor han holdt til, svirret.
Selv hans kone Aleida påsto hun ikke visste hvor han var.
Kravet om en forklaring steg, -
så Fidel Castro besluttet å lese et av Ches brev for offentligheten.
CUBA, 3. OKTOBER 1965
Han eier de kvalifikasjoner og egenskaper -
- som skal til for å stå i forreste rekke.
Men til tross for det er han ikke å finne -
- blant medlemmene av vår sentralkomité.
Det kan jeg bare forklare -
- ved å lese dette brevet -
- fra kamerat Ernesto Guevaras hånd og munn.
Brevet sier alt.
Det står:
"Havana. Landbrukets år.
Fidel. Akkurat nå minnesjeg mange ting.
Den gangen jeg møtte deg hjemme hos Maria Antonia, -
- den gangen du spurte om jeg ville bli med deg, -
- og den spenningen som hersket under forberedelsene.
En dag ble vi spurt hvem som skulle kontaktes, hvis vi mistet livet.
Der gikk situasjonens alvor virkelig opp for oss.
Senere innså vi at det er sånn det er.
I en revolusjon vil man enten vinne eller dø -
- hvis revolusjonen er ekte.
Jeg føler at jeg har fullført den oppgaven -
- som bandt meg til Cubas revolusjon.
Jeg tar avskjed med deg, -
- med kameratene og med ditt folk, som nå også er blitt mitt.
Jeg fratrer hermed offisielt mine stillinger i partiledelsen.
Min ministerpost, min rang som kommandant, -
- og mitt cubanske statsborgerskap.
Andre nasjoner i verden etterspør min beskjedne hjelp.
Jeg kan gjøre det du ikke kan, fordi du må lede Cuba.
Nå må våre veier skilles.
Hvis min siste time skulle komme under andre himmelstrøk, -
- vil jeg på det siste tenke på dette folket, -
- og i særdeleshet på deg."
ET ÅR SENERE
Få se deg uten hatten.
Du er din far opp ad dage.
Har du pengene?
Ja.
Vi kunne jo vente til situasjonen har roet seg ned.
Hvis ikke vi gjør det nå, -
må vi vente i 50 år til.
Et til.
En, to...
...tre!
Aleidita. Husk at mor og far skal sitte ved bordenden.
Men far er her ikke, så Ramón kan sitte på hans plass.
Vær så god.
Fire... ...og fem.
Hva gjør han?
Jeg vet ikke. Gå inn og se til din bror.
Av sted.
DAG 1, LA PAZ, BOLIVIA 3. NOVEMBER 1966
Spesialrepresentant for OAS?
Ja. Organisasjonen av Amerikanske Stater.
Et øyeblikk.
Det står en spesialrepresentant for OAS her.
Organisasjonen av Amerikanske stater? Slipp ham videre.
Vær så god. - Takk.
Skal jeg bære kofferten?
Nei takk.
Monje bekymrer meg litt. - Hvorfor det?
Da jeg spurte om de 20 mann han hadde lovet oss, -
sa han "hvem?", som om vi aldri hadde snakket om det.
Det går nok bra.
Apolinar.
Serapio.
Hvor gammel er du, Serapio? - 16.
Godt. En 16-åring vet hva han vil.
God dag. Camba.
Ramón.
Vet dere hvem den mannen er? - Han kom jo sammen med deg.
Den mannen dere nettopp har tatt i hånden, -
er Che Guevara.
Er det sant? - Ja.
Tror du jeg får ta ham i hånda igjen?
DAG 26
Ramón. - Ricardo.
Dette er Coco. Intis bror. Gården står i hans navn.
Braulio. - Hvordan går det?
Miguel.
Urbano. Hvordan gikk turen? - Den var hard.
Hvordan går det?
Rolando.
Er det du som er Inti? - Det er en stor ære.
Æren er helt på min side. Ramón.
Dette er dr. Ernesto Maymura.
Han er medlem av Bolivias parti og har studert medisin i Havana.
Hvor hadde du turnus? - På Calixto Garciá.
Og så sovnet vi.
Vet du hvor vi våknet?
I USA.
I New York.
Vi gikk rett igjennom kontrollen med våre panamanske pass.
Det gikk som smurt, -
helt til vi nesten ødela alt fordi vi var så sultne.
Braulio sier: "La oss gå og kjøpe en pølse."
Vi gikk, og selvfølgelig var selgeren dominikaner.
Det første han sier til oss er: "Dere erjo fra Cuba."
Braulio bare stirrer på ham.
Han ga oss pølsene våre uten å si et ord.
Jeg gjorde en feil. Jeg tok feil fly.
Det var ikke noen feil. Dere fikk jo greie på noe.
Hva fikk vi greie på?
At en elefant forklet som menneske, kommer inn i Bolivia uansett.
Den var god.
Bolivia eller et hvilket som helst annet land.
Heisan.
Kom.
Hei.
Eustaquio. - Velkommen. Jeg heter Ramón.
Salustio. - Ramón.
Hei, jeg heter Pedro. - Ramón.
Paco. - Ramón.
Aniceto. - Tuma. Dette er Aniceto.
Carlos.
Tuma.
Willy.
Jeg heter Chapaco.
Jeg trenger et par dager på å lære navnene deres.
Sistjeg snakket med Monje, understreket jeg, -
at hvis dette samfunnet skal endres, så er det vi som må gjøre det.
Derfor må partiet også støtte geriljaen.
Monje var skeptisk til væpnet kamp.
Han begynte å snakke om kjærligheten til familien sin.
Her har jo også folk barn og koner som de har reist fra.
Ramón, jeg tviler på at partiet vil støtte den væpnede kampen, -
og særlig ikke Mario Monje.
Derfor vil jeg ha lov til å dra tilbake til La Paz -
og rekruttere de beste folkene i partiet -
så de kan slutte seg til gruppen vår.
Først må vi treffe Mario Monje, sånn som vi har avtalt.
Alt annet ville vært upassende.
Forholdene er ikke gunstige for den typen kamp du foreslår.
Mario. Overalt i verden der noen utnytter andre mennesker, -
er forholdene gunstige.
Når det er barn som arbeider i gruvene, -
når 50% av gruvearbeiderne aldri rekker å bli 30 år, -
og når gruvearbeiderne streiker for å få mer lønn -
og blir meid ned av hæren, -
er forholdene gunstige da, eller er de ikke?
Når barnedødeligheten her i landet -
er blant de høyeste i Latin-Amerika, -
fordi det er alt for få sykehus, -
da er situasjonen gunstig i mine øyne.
Hvis vi lærte noe i Cuba, -
så var det at folkelig oppstand som ikke støttes av væpnet kamp -
aldri kan føre til maktovertagelse.
Når folk oppdager at bevegelsens frontfigur er en utlending, -
vil de vende dere ryggen.
Dere vil dø som helter, -
men dere har ikke det ringeste håp om å seire.
La oss døpe om Bolivia, da.
Når sant skal sies, varjo Simón Bolivar fra Venezuela.
Kjære Monje. Din og partiets oppgave er å få folk til å forstå -
at Che, Ramón, er en revolusjonær her fra kontinentet, -
og ikke en utlending.
Det er riktig. Ramón er som Simón Bolivar.
Partiet støtter ikke væpnet kamp.
Det står dere fritt å oppgi den.
Hvis dere gjør det, har dere vår støtte.
Hvis dere fortsetter, -
vil ikke partiet støtte dere økonomisk lenger.
Som partiformann råder jeg dere til å bli med meg.
I en mojito må man ikke mose bladene.
Jeg vet det. - Da vet du hva jeg mener.
Man må ikke mose bladene.
Hvordan behandler de deg?
Bare kom. Jeg er ferdig om et øyeblikk.
Så må den dekkes til og få en halv time i ovnen.
Hei, jeg glemte en ting. Det må ost på bechamelsausen.
Vil dere unnskylde meg?
Går det bra? - Fint.
Hvorfor flyttet Che leiren?
Han ville vel nærmere Argentina.
Kontaktene hans ventet på ham i Alto Beni.
Det er der alle gruvene er. Gruvearbeiderne er mer politisert.
De støtter oss.
Che trengte et sted der han kan trene i et halvt år -
uten at noen forstyrrer ham.
Hvordan er det i Nancahuazú?
Det er et veldig avsidesliggende område.
Tilværelsen der er hard.
De få bøndene som bor i området -
stoler ikke på utlendinger.
Vil ikke Sovjet at Monje inngår noen avtaler?
Nei.
Vi har litt penger, -
så vi vil ha deg til å bli med til Bolivia.
Vi må også finne ut om det er mer vi må sende med.
Vi har funnet en hule jeg tror vi kan bruke.
God morgen.
Jeg har sagt til de andre at jeg drar til La Paz i dag.
Jeg melder meg ut av partiet.
Oppdraget mitt er fullført.
Okay. - Jeepen er her etter middag.
Hvorfor blir du ikke i leiren til jeepen kommer?
Jeg vil være alene.
Jeg venter i blikkhuset.
Jeg kommer tilbake den 10. januar, -
og da har jeg tatt en beslutning.
Okay, Monje. Du vet hvor du kan finne oss.
Coco.
Finn Moisés Guevara og si jeg vil snakke med ham.
Om noen dager drar vi ut på en treningsmarsj.
Vi er borte i 20-25 dager.
Jeg drar til gruvene.
Jeg er tilbake mellom den 4. og den 14. februar.
Jeg ville dratt før, men det er jo karneval.
Mine menn er spredt, og det er for tungvint å samle dem.
Du er vår primære kontakt til omverdenen.
Identiteten din må ikke bli avslørt.
Du kan ikke dra tilbake til leiren.
Kanskje gruvearbeiderne fra Siglo XX går til streik.
Hva med mannen din?
Fikk du ordnet med reisen?
Jeg har sørget for at han kan komme til Bulgaria og studere.
Og hva med Barrientos?
Vi har vært i kontakt med hverandre.
Og hvordan gikk det? - Jeg tror han liker meg.
Jeg vet han liker meg.
Skal jeg prøve å treffe ham igjen? - Ja.
Tania, når det braker løs, -
er det din innsats som kommer til å gjøre utslaget.
DAG 67
Jeg har tatt med proviant. Sukker, egg, mel og sånt.
Har du fått en ny medarbeider? Er han bolivianer?
Ja.
Hvor mye skylder jeg deg? - Du skal ikke betale noe.
Vi er jo naboer.
Jeg gjør det ikke for pengene.
Jeg vil være med på det dere gjør.
Jeg har slektninger i transportbransjen.
Dere kan regne med meg.
Okay?
Gå til naboen vår sammen med Tuma, -
og si til ham at vi tar imot hans tilbud om hjelp.
Si til ham at vi betaler for det han har med i bilen, -
og ikke mer.
Tumaini.
Skrem ham litt. Si at hvis han forråder oss må han bøte med livet.
Du kan kjøre til landsbyen og kjøpe de tingene vi trenger.
Du blir godt betalt for det. - Det er greit.
Fint. Det var en ting til.
Under fire øyne, for det er noe jeg bare sier til mine venner.
Mer?
Det var engang to små fugler som bodde i et tre.
Den ene var taus, mens den andre likte å bruse med fjærene og synge.
En dag kom en jeger forbi.
Han hørte den synge, tok sikte -
og skjøt den.
Men den tause fuglen skjedde det ikke noe med.
Den reddet livet.
For en søt historie. - Ja, den er god.
Jeg likte den. Jeg er helt med.
Forpulte junkie.
Vi får se.
God morgen.
Hvordan går det? - Fint.
Vakkert syn, hva?
Jeg kan se at fabrikken går bra.
God morgen. - Bli med meg.
Får vi komme inn og se huset?
Jeg kan se dere har det travelt.
Snart. Jeg vet ikke når, -
men snart vil vi møte fienden.
Vår kontakt med omverdenen vil være minimal.
Noen av oss vil dø, -
og det er trist å se kamerater dø...
...når man ikke er i stand til å hjelpe dem.
Det vil være knapt med mat.
Til tider vil vi ikke ha noe som helst å spise.
Som om det ikke var nok, -
må vi tåle det barske været også.
Til sist vil vi ikke være annet enn menneskelig søppel.
Det er det eneste jeg kan love dere.
Tenk dere godt om.
Dere har ennå muligheten til å dra hjem igjen.
Etterpå er det for sent.
Til slutt...
...vil jeg gjenta det jeg sa til Monje.
Jeg er her.
Og de får meg ikke herfra i live.
Jeg står sammen med dem som blir til vi har seiret.
Hvor mye mais kan du selge oss?
Det er knapt så vi har til oss selv.
Selg oss en gris.
Det er smågriser. De er ikke store nok ennå.
Dessuten er de min kone sine.
Hvor mye koster grisen din?
Den er ikke til salgs. Det er jo pattegris.
Du kan få 30000 bolivianos.
Jeg vet ikke riktig...
Hva med 40000?
Skal vi selge den eller la være?
Da sier vi 50000.
Greit.
Hvordan har de det?
De er veldig fattige.
Har de barn? - Ja, de har seks.
De var barføtt og fulle av flått.
En av de små hadde sterk øyebetennelse.
Hvor gammel var han? - Et sted mellom 40 og 50 år.
Jeg tror han er eldre.
Hvordan reagerte han da dere tilbød ham penger?
Øynene hans strålte da han så pengene.
God dag.
God dag, Honorato.
Jeg vil snakke med deg.
Vi vil at det skal finnes skoler til barna dine -
og sykehus, hvis de blir syke.
At det skal bygges veier, så bilene kan kjøre hit -
og du kan selge varene dine.
Vil du ikke ha alt det?
Jo, det ville da vært fint.
Da trenger vi din hjelp.
To...
...og tre.
Se her.
Du er et realt mannfolk.
Må Gud belønne dere. - Ikke tenk på det.
Må Gud belønne dere.
På gjensyn.
Farvel. - På gjensyn.
Må Gud belønne dere.
DAG 100
Hva gjør dere?
Det er til hele gruppen.
Ingen tar noe uten å få lov først. Forstått?
Jeg overser det denne gangen fordi dere ikke kan reglene.
Her deler vi alt. - Men vi er sultne.
Det er vi alle. En boks er nok til seks mann.
Det mangler en.
Jeg får ikke radiokontakt med hovedleiren, -
så jeg går tilbake.
Nei, nei. Du går ingen steder.
Bli her til kl seks. Da kan du fortelle Ramón hvor langt vi kom.
Nei, jeg går tilbake nå. - Vent!
Jeg sa du skulle bli her til kl seks.
Jeg går nå. - Du går ingen steder!
Jeg går nå, sier jeg!
Hvis du går, må du forbi min machete først!
Slapp av, Miguel!
Hva skjer?
Hør nå her!
Se på meg, Miguel!
Dere er kamerater! - Kamerater? Han skal adlyde ordre.
Miguel, du må lære å styre temperamentet, -
og å gi ordre på en respektfull måte, -
som en overordnet.
Her får man hverken true eller straffe andre.
Det er ikke tillatt i geriljaen.
Det vet du bedre enn noen annen.
Og du...
Du løy.
For Miguel slo deg ikke med macheteskaftet.
Han var ikke engang nær deg.
Det eneste jeg ikke tolererer her -
er løgnhalser.
Hvis du gjør det igjen, Pacho, -
blir du sendt rett tilbake til Cuba.
Episoder som dette ødelegger kampviljen og stridsevnen vår.
Ikke bare for dere selv, -
men for hele gruppen.
Selv om dere føler dere motløse og desillusjonert, -
skal dere ikke ty til denslags metoder.
Da skal dere gå til en av intendantene.
Til Inti, Rolando eller meg.
Så kan vi dimittere vedkommende i fred og ro.
Jeg er ikke her for å arbeide. Vi bør i det minste få gevær.
Hør godt etter.
Akkurat nå kunne Ramón vært på Cuba sammen med familien.
Med masse biler.
Han kunne levd i sus og dus.
Men han er her fordi han syns dere fortjener et bedre liv.
At barna deres skal lære å lese og skrive.
Jeg er bare en baker, og hele livet har jeg vært slave.
Men en vakker dag blirjeg fri.
DAG 113
Sørg for å få hvilt dere, for vi drar ved daggry.
Blir vi ikke her? - Nei. Vi må være tålmodige.
Dere må til en annen leir som er mer sikker.
Har det vært problemer?
En av naboene tror vi lager kokain.
Politiet har vært her to ganger alt.
Når hørte dere fra Ramón sist?
Det er over en uke siden.
Vi har mistet kontakten med hele gruppen.
Hei, Moisés.
Hvem har du med? - Folk fra Argentina, Frankrike.
Chino er fra Peru.
Skal du tilbake til Camiri? - Jeg må snakke med Ramón først.
Monje og partiet blander seg i alt.
De har overbevist bolivianerne som har trent på Cuba om -
at de ikke skal slutte seg til oss.
Hør her.
Dere ligger unna hengekøya hennes. Den som rører henne, får hard straff.
Vent, Arturo.
De er bolivianere. De er her for å kjempe.
De må behandles med respekt.
Jeg trenger to frivillige til å gå på jakt.
Få tak i noe godt, for snart er det slutt på provianten.
Hva faen gjør du?
Dette kan vi få penger for. Skynd deg.
Det høres ut som et fly.
Fly!
Kom, Ramón.
Dukk, Ramón.
De fanget de to som deserterte, og de kvitret som fugler.
Soldatene rotet igjennom blikkhuset. De har tatt Tanias jeep og et muldyr.
Hvem ga ordre til å flytte leiren? - Det gjorde Antonio.
Hils Antonio at vi vinner krigen med patroner.
Leiren skal flyttes tilbake.
Rolando.
Forbered et bakholdsangrep på vepsebolet.
Lå det noe i jeepen?
Det lå et kassettbånd med noen av Fidels taler.
De gjennomsøkerjeepen, og det vil føre dem til hotellet.
Hotellet vil føre dem til din leilighet.
Og din leilighet vil føre dem til alt.
Jeg kunne ikke stole på noen.
Hver gang jeg ringte la de på røret.
Derfor tok jeg...
Du hadde fått streng ordre om ikke å komme tilbake hit.
Det er fem års bortkastet arbeid.
Fem, Tania!
Få rifla di.
Du og gjestene dine drar så snart det er mulig.
DAG 141
Vi overgir oss!
Mine overordnede er kujoner. De sier ingenting.
Jeg har ikke valgt å være her. Det sverger jeg.
Ikke drep meg.
Ta det rolig. - Ikke drep meg.
Ta det rolig.
Jeg lider av reumatisme. Jeg har dårlig hjerte.
Dere må ikke tro et ord av det oberst Plata sier.
Han selger maten vår og stikker pengene i lommen.
Han slår folk. Se som han sipper, den kujonen.
Hva skal vi gjøre med ham?
Drep ham.
Ja, drep ham.
Ja.
Snu ham på siden.
Har du gitt ham noe smertestillende?
Nei.
Gi ham noe morfin.
Vi har engasjert oss i en kamp der vi, -
uansett om vi liker det eller ikke, av og til er nødt til å drepe.
Eller kanskje vi selv blir drept, for vi kjemper for Bolivias frihet.
Dere har sjansen til å gjøre det nå.
Jeg drar ikke tilbake. Jeg vil ut av hæren.
Vi håper å se dere igjen snart, -
for vi trenger flere våpen og mer ammunisjon.
Leve et fritt Bolivia!
Leve Den Nasjonale Frigjøringshæren!
Det var ingen av dem som hadde lyst til å bli.
Det tar tid.
DAG 159, LA PAZ
Dette er en nasjonal krisesituasjon.
Vil USA se passivt på -
mens Castro iverksetter enda en kommunistrevolusjon i Bolivia?
President, trusselen er tredelt. For det første geriljaens handlinger, -
for det andre mangelen på anti-gerilja-kapasitet, -
også hos overkommandoen.
For det tredje risikoen for at folk er likeglade med situasjonen.
Det er nettopp sakens kjerne. Tenk om Che Guevara virkelig er her?
Det må ikke komme ut.
President, etter alt å dømme slapp aldri Guevara ut av Kongo.
Guevara er irrelevant. Det gjelder å vinne bøndenes sympati.
Hvis noen vet hvor geriljaen er, er det de.
President, vi mener De bør trene en spesialstyrke.
Mennene bør rekrutteres fra bolivianske styrker.
Hvem skal trene dem?
Vi har folk som driver liknende operasjoner i Vietnam.
De kan bruke dem.
Nei. Hvis du drar nå, risikerer du å bli pågrepet.
Du bør heller vente til vi drar nordpå.
Nordpå? - Ja.
Vi kan skilles ved veien mot Cochabamba.
Nei, det syns jeg ikke. Det kan jo ta to-tre måneder.
Ciro. Vi er i krig.
Gi meg en guide, så gjørjeg meg klar til å dra.
Som forholdene er, harjeg ingen å gi deg.
Jeg vil vurdere en annen løsning.
Men alt vi foretar oss, ma v være enge om.
Ramón. Bøkene dine er kliss våte.
Så legg dem til tørk på steinene.
Arturo.
Det kom vann i radioen. Den har rustet.
Betyr det at den ikke virker?
Den kan motta, men ikke sende.
Da ligger vi faen meg tynt an.
Nei, da. Nei, vi har fortsatt gjestene.
De kan formidle beskjeder.
Hæren sier at dere er her for å utøve kommunisme.
At dere ikke tror på Gud, men bare tjener staten.
At dere voldtar kvinner og splitter familier.
At dere dreper alle de som ikke vil tjene dere.
At dere vil gjøre oss til slaver.
Hvilken frihet har du, da? - Jeg kan gjøre som jeg vil.
Hør her. Alt de har fortalt deg er løgn.
Vi vil ikke gjøre noen noe. Vi vil bare kjøpe noe mat.
Men jeg har bare dette.
Hvor mye skal du ha for det?
Hva dere har. Bare ta det.
Hvis det er bruk for meg, vil jeg bli.
Akkurat nå har jeg mest av alt bruk for bønder.
Dra heller hjem til Frankrike og bygg opp et nettverk -
som kan hjelpe oss med penger, medisin og radioer.
Og det ville vært fint om du formidlet noen beskjeder til Cuba.
Jeg har skrevet til Sartre og Bertrand Russell -
og bedt dem opprette et internasjonalt fond -
til støtte for den bolivianske frigjøringsbevegelsen.
Ikke vær bekymret.
Når du er bedre, kommer du deg vekk.
Jeg er ikke bekymret.
Tumaini.
Vær så god. Nå kan du forsvare deg.
Jeg drar sydpå med fortroppen for å få gjestene ut ved Muyupampa.
Jeg vil at du blir hos de syke så lenge.
Hvor lenge er dere vekk? - Tre dages tid.
Rolando.
Ta med Loro og avløs Benigno og Miguel.
Ramón. Det er ingen i huset.
Hvis det ikke er noen der, så legg igjen pengene med en lapp.
Opp. Vi må videre.
Ramón.
Det er ingen spor av Loro.
De ga meg disse, kaptein. Hva skal jeg bruke dem til?
Er det butikker her, kanskje?
De har tatt grisene og maisen min.
Du hjalp dem, og de ga deg penger.
Nå må du hjelpe oss å få has på dem, for ellers...
Og nå tar De hønsene mine, kaptein.
Nå skal du høre godt etter, min gode venn.
Du gir oss beskjed øyeblikkelig hvis geriljaen kommer tilbake.
Du har et godt hjerte.
Du gjør det nok.
Aleiandro. - Major.
Dette er kaptein Mitchell, som står for treningen.
Når vi er ferdige er bolivianerne på nivå med nordamerikanske spesialstyrker.
Vi trener dem i strid, samband, sprengning og etterretning.
Vi gir også politisk skolering, så de forstår bakgrunnen her.
Vi har dessuten en av de beste helikopterpilotene fra Vietnam.
Hva trenger du? - Fem måneder.
God dag.
Jeg er kommet for å skrive om den bolivianske geriljaen.
Jeg vil bekrefte hærens påstand om -
at Che Guevara er gruppens leder, -
og at han er sammen med en kvinne.
Han er en trojansk hest.
Ingen av cubanerne må snakke med ham.
Nå, Dario? - Maten er ferdig.
DAG 169, MUYUPAMPA
Holdt!
Ta av ryggsekkene, og vis oss papirene deres.
Kast dem på bakken.
Franskmannen heter Regis Debray.
Han utgir seg for å være en marxistisk journalist.
Han er ofte på Cuba og er nær venn av Fidel Castro.
Argentineren heter Ciro Bustos.
Han er maler og forfatter.
I 1963 samlet han inn penger -
til en lokal geriljabevegelse under ledelse av Jorge Massetti.
Massetti ble drept av det argentinske politiet i 1964.
To leiesoldater, en franskmann og en argentiner, -
- ble drept i et sammenstøt med hæren i Vaca Guzmán.
Vaca Guzmán. Det er i Muyupampa.
Hvis det stemmer, skal de svina få bøte for det.
Tre av dem er arrestert og ført til Camiri.
Vi stoppet en bil med hvitt flagg som kom fra Muyupampa.
Det satt en tysk prest og en til. Det var de som fortalte oss det.
De vil snakke med lederen. De ga oss godteri.
Så de deg, Inti? - Nei.
Mange her er ikke bolivianere, derfor har ikke folk tillit til dere.
De har da tillit til deg.
De ba oss dra og snakke med dere.
Fortell dem at alle som vil kjempe er velkomne.
De burde også være her.
De tar avstand fra alt som har med vold å gjøre.
De som har makten bruker vold til å undertrykke oss?
Men vi får ikke bruke makt for å frigjøre oss?
De vil ha dere vekk herfra.
Dere har ikke rett til å ødelegge tilværelsen deres.
Dere får fred i Muyupampa i dag.
Hvis dere kommer hit med medisin og mat klokken seks i kveld.
Vi møtes på Nemesios gård, og der får dere betaling også.
Etterpå drar vi. Det har dere mitt ord på.
I orden.
Få se.
Åpne munnen.
De vil torturere Bustos og Debray, -
og så får de vite alt.
Ramón. Jeg tror du får skifte navn.
Det er ingen dårlig idé.
Fly!
Få alle ut av huset.
De fleste av dem er cubanere.
Ta ikke feil av det.
Dette er en invasjon av vårt territorium iverksatt av Castro.
Et kommunistisk komplott som skal fjerne en demokratisk valgt regjering.
Hva med amerikanerne?
Er det amerikanske militærrådgivere i landet?
USA har bistått med fly og helikoptere. Ikke noe annet.
Er det deres reaksjon på gerilja-trusselen?
Vår egen hær er 100%% i stand til -
å håndtere situasjonen.
Geriljastyrkene er snart nedkjempet.
Er det Che Guevara som er gruppens leder?
Jeg sier dette bare én gang.
Che Guevara er ikke i Bolivia.
DAG 219
Fernando.
Gruvearbeiderne truer med å gå til streik.
Hvor?
Siglo XX i Catavi.
Gruvearbeiderne går til streik.
Fernando.
Gruvearbeiderne har donert 50 bolivianos av lønna til vår sak.
For dem er det en formue.
Arturo. Gå og si fra til Miguel.
Og avløs Pablito.
Jeg vil krysse hele Bolivia uten å løsne et eneste skudd.
President, vi holder på å miste grepet på situasjonen.
Paven og De Gaulle legger press på oss på grunn av Debray.
Flere medlemmer av koalisjonen uttrykker sympati for opprørernes sak.
Vi er nødt til å ta kontroll igjen.
Hva foreslår du?
Fortell folk om Guevara. Erklær unntakstilstand, -
og slå ned på gruvearbeiderne fra Siglo XX. Med hard hånd.
Steng grensene, og anse det som krigstilstand.
Hva med geriljaen?
Dens største problem er manglende koordinering av grupper i felten.
Jeg er fullstendig enig.
Hva foreslår du?
Del området inn i tre soner.
Omring hver sone, avskjær dem fra forsyninger -
og rydd geriljaen av veien.
DAG 236
Radio Argentina har meddelt om massakren ved gruve Siglo XX, -
- som kostet 87 gruvearbeidere livet.
Deres familier og kolleger sørger over tapet.
Hva sier de bolivianske radiostasjonene?
Det samme. De bekrefter urolighetene ved gruven, -
men de har ikke nevnt noe dødstall.
Pombo er såret.
De holdt på å ta oss.
Tuma?
Hva er det?
Gi meg litt vann.
Arturo.
Ta det rolig.
Det verste er overstått.
Han ville at du gir klokka til sønnen hans.
Joaquin. Vi kan ikke fortsette å traske rundt her.
Det kryr av soldater.
Ramón sa vi skulle bli her i området.
Det var før hæren veltet inn i leiren.
Vi harjo ikke mat eller noe.
Hvis Ramón kom tilbake, ville han vært her nå.
Hvis vi går videre, hvordan skal vi finne ham da?
Hvis Ramón ikke er her, er det fordi han ikke kommer forbi hæren.
Jeg syns vi skal gå i retning av Rio Grande.
Vi har like stor sjanse til å finne Ramón på den siden av elven, -
som hvis vi blir her.
DAG 270
God dag, frue.
Vil du selge meg litt melk?
Hva nå, Ricardo?
Hold munn, og gi meg feltflaska di.
Pust.
Faen!
Slapp av.
Pust.
Hvor lenge vil du vi skal lete etter dem?
Til vi finner dem.
Jeg er enig, men jeg tror vi kommer lenger og lenger vekk.
Jeg syns vi skal ta kontakt med hovedstaden.
Vi er i dødvanne.
Hvor mange flere må dø før vi finner den andre gruppa?
Chapaco.
Hvis du hadde gått deg vill, ville vi gjort det samme.
Vi etterlater aldri kamerater.
Er det forstått?
Kom igjen.
DAG 280
Unnskyld, Fernando.
Men mennene er sultne, og vi har ikke noe å gi dem.
Vi har ikke noe til dyrene heller. De gnager barken av trærne.
Hva skal jeg gjøre? - Slakt en hest.
Jeg gir deg en sprøyte til.
Unnskyld, Fernando.
Jeg...
Jeg tror jeg kan gå tilbake til leiren -
etter medisinen din.
Hva har du tenkt?
Skal jeg dele gruppen igjen?
Det gjørjeg ikke.
Og jeg vil heller ikke sette deres liv på spill -
av hensyn til min helse.
Vi er i en vanskelig situasjon.
Vi har alle begått feil, -
men jeg har begått den verste, -
fordi jeg ikke tok med medisinen min.
En kamp som denne gir oss -
muligheten til å bli revolusjonære.
Det høyeste nivået menneskeheten når.
Å bli menn i ordets reneste betydning.
Det er for sent å lære.
Hvis hjulet ruller ned bakken, -
så la det rulle.
Kom. Videre.
Kom igjen.
Kom. - Nei, jeg holder dem i sjakk.
Løp.
Rasshøl!
De melder om en tre timer lang skuddveksling i Monteagudo -
mellom en gruppe geriljasoldater og 3. Divisjon.
Hæren led ingen tap.
Monteagudo ligger her.
En geriljasoldat har mistet livet. Antonio Fernández de Tarata.
Det kan godt være Pedro.
Han er fra Tarata.
Monteagudo ligger her.
Hvor? - Her. Syd for Nancahuazú.
Det er her Joaquin og hans gruppe befinner seg.
Så da var det sant, det de sa på radioen.
God dag. - God dag.
Jeg vil få gjennomsøke huset.
God dag.
God dag, frue. - God dag.
Ingen fare. Vi skal ikke gjøre dere noe.
Hvem er han?
Bare sitt ned. - Nei takk.
Hvem er han? - Bare en venn.
Har han det bra?
Det er en av naboene. Han har feber.
Vi har med en lege.
Når vi kommer tilbake, kan han undersøke ham.
Forstår du det?
Jeg leter etter et vadested der vi kan krysse elven.
Du er kjent i området, så du kan hjelpe oss.
Skaff oss litt mat. Her har du penger.
Dere er syv, hva? Åtte med henne.
Hvordan vet du at vi er syv?
Jeg sinker dere. Jeg vet ikke om jeg kan fortsette.
Selvfølgelig kan du det, Tania.
Vi kommer tilbake om to dager.
Husk å finne et sted der vi kan komme over elven.
Pombo. Jeg må snakke med Fernando.
Fernando sover. Det går bedre med astmaen.
Har han ikke hatt nok bekymringer i dag?
Hva er det, Inti?
Okay, så si det til ham.
Jeg syns du skal snakke med Camba og Chapaco.
Camba sier at helsen hans hindrer ham i å fortsette.
Jeg tror han har mistet troen på kampen.
Jeg har snakket med Inti.
Fernando...
Jeg har det ikke så bra.
Camba.
Jeg kan ikke la deg gå før vi har funnet Joaquins gruppe.
For hvis du blir pågrepet, setter du ikke bare deg selv i fare.
Du setter hele gruppen i fare.
Hør her, Camba. Hvis man vil overleve og seire, -
må man leve som om man allerede var død.
Jeg har ikke sagt til Inti at jeg vil hoppe av.
Bare kujoner hopper av.
Jeg sa bare til Inti at jeg vil hjem om et halvt eller et helt år.
Få se.
Fortell meg...
...akkurat hvor du sa de skulle krysse elven.
Der borte kan de krysse elven, kaptein.
Ta på denne hvite skjorten, -
så vi ikke skyter deg.
Gå hjem nå, og bli der -
til geriljaen dukker opp. Ellers fatter de bare mistanke.
DAG 302
Fyr!
Den bolivianske hæren har rapportert om et sammenstøt -
- med opprørerne ved Vado del Yeso. Ti opprører ar mistet livet.
Den eneste overlevende er gruvearbeider José Carillo, -
- hvis overordnede er en cubaner ved navn Joaquin Acuña.
Det er bare noe de finner på. - De kan ikke være døde alle sammen.
Bare hvis de gikk i søvne.
José Carillo er Paco. Kanskje de har fanget ham.
Kom.
Klokken er fem allerede.
Hva skjedde med ansiktet? - Pirajaen har spist det.
Jeg ba om en kiste. Det er kirkegård i landsbyen.
Unnskyld, president.
Hva vil De gjøre med Che hvis han blir fanget levende?
Personlig syns jeg Barrientos' største feilgrep var -
at han ikke drepte Fidel da han hadde sjansen.
DAG 324, ALTO SECO
Takk.
Fernando. De sier det kommer en bil forbi hver dag, -
og at borgmesteren Vidal Aguilar -
dro til Vallegrande i går for å fortelle hæren at vi er her.
Et to dager gammelt telegram fra hæren til borgmesteren.
Det står til og med at eventuelle utgifter vil bli dekket av hæren.
Inti snakker med hans kone. De har en butikk her.
Si til Inti at som straff tar vi alt vi trenger fra butikken deres.
Ta ti bokser sardiner og disse tomatene.
Frue...
Kjære venner. Vi har kjempet mot hæren i seks måneder.
Derespør dere selv hvorfor.
Fordi vi vil bekjempe uretten i dette landet.
En gang for alle sette en stopper for vanstyret og elendigheten -
- som regjeringen utsetter sin egen befolkning for.
Hvor er nærmeste sykehus?
100 km vekk, hva? Hvis man blir syk, -
- må man betale for transporten til Vallegrande og for oppholdet.
Så drar man til sykehuset, som er offentlig, -
- men man må betale for en konsultasjon.
Stemmer ikke det?
I tillegg kommer medisin, man får jo ikke så mye som aspirin gratis.
Med andre ord: Hvis barnet ditt blir sykt og det dør -
- fordi du ikke har råd, hvem bekymrer seg om det?
Det er derfor vår seier er avgjørende for -
at dere får en bedre tilværelse.
Ja?
Kommer dere til å kjempe her i byen?
Nei.
Vi har ikke til hensikt å kjempe i byene.
DAG 328, LA HIGUERA
Ikke noe som helst.
To griser og et muldyr.
Merkelig. - Det kan du godt si.
Hvor er Miguel? - Han burde vært her allerede.
Frue.
Jeg kan ikke se noe.
Det er påfallende stille her.
Jeg vet ikke med deg, men jeg syns det lukter soldater langt vei.
Landsbyen er fullstendig forlatt.
Den eldre damen fortalte at barnebarna hennes så noen soldater her i går.
Miguel. Gjør fortroppen klar til -
å dra mot Jagüey klokken 13.
Dere hørte ham. Gjør dere klar.
Miguel. Hold øyne og ører åpne -
og vær veldig forsiktig.
Javel.
Hva er det? - Det er nok best at jeg blir her.
Jeg kan ikke stå opp, og jeg kan ikke tisse heller.
Vi etterlater deg ikke her.
Når vi kommer til Jagüey, tar vi en beslutning.
God dag.
Jeg møtte ham på veien til Jagüey. Han sier han kommer fra Vallegrande.
Hvor skal du hen med varene?
Til Picacho. Jeg skal selge tørket kjøtt og ost...
Pombo.
...så jeg kan forsørge familien min.
Så du noe til hæren? - Nei, det gjorde jeg ikke.
Fernando. Han virker veldig nervøs.
Gå og hold utkikk.
Be de andre være på vakt.
Er du helt sikker på at du ikke har sett hæren?
Jeg har ikke sett hæren.
Greit. Bare fortsett.
Følg ham til bygrensen, Pombo.
Har du et helt grustak i skoene? Det er andre gang du stopper.
Pacho, den veien.
Dit, Dario.
Willy, bli med dem.
Antonio, dit.
Urbano, bort til muren.
Dit, Arturo.
Fortsett, Dario.
Trekk dere tilbake! Løp ned bakken!
Jeg dekker deg!
Ned bakken! Skynd dere!
Hva nå, Chino? - Jeg mistet brillene mine!
De dreper deg.
De tok Coco, Julio og Miguel.
Camba!
Camba! Hva gjør du?
Hva skjedde?
De drepte Miguel, Julio og din bror.
Jeg prøvde å få dem vekk, -
men jeg klarte ikke.
Jeg beklager.
Det er Ches fortropp. - Tror du han er i nærheten?
Jeg tror du skal få den andre Ranger-avdelingen hit.
De er ikke ferdige med treningen.
Du vil trenge alle de menn du kan få tak i.
DAG 340, YURO-KLØFTEN
Benigno.
Fernando sier du skal stanse.
Stans.
Benigno. Få se hvordan såret har det.
Det går bra. Det er ingenting.
Vær så god.
Hva er det?
Gå en runde med Benigno.
Se om vi kan finne et sted -
der vi kan være en dag uten å bli oppdaget.
Kaptein. En beskjed fra løytnant Huerta.
Noen bønder har sett en gruppe opprørere gå mot Yuro-kløften.
Si til ham at vi er på vei.
Se der.
Det er nok en bonde på vei mot Pucará.
Hvor mange er det? - Mer enn en bataljon.
Går de sammen? - Med to-tre meters mellomrom.
Willy. Skynd deg å finne Nato og Urbano.
Arturo. Hent Dario og Aniceto.
Fernando. Kløften til venstre ender ved et hus -
som hæren har inntatt. Den midtre kommer man ikke opp av.
Kløften her er den dypeste. Det er 500 m opp til toppen.
Det står et tre som kan være en god utkikkspost.
Gå opp dit med en gang.
Benigno. Finn et sted der vi kan slippe ut i natt.
Vær forsiktig.
Der venter vi til klokken ni i kveld. De som ikke rekker dit, -
fortsetter gjennom kløften mot Rio Grande -
og videre mot Santa Elenas munning.
Der venter vi i to dager.
Pacho og Willy.
Dere stiller dere her.
Antonio...
...og Arturo.
Dere stiller dere i kløften her.
Ingen løsner skudd før de selv gjør det.
Hører dere skudd, så sjekk først at de virkelig har sett dere, -
og at de ikke bare gjennomsøker området. Er det forstått?
Av sted.
Bli med Dario, og styrk Benignos posisjon.
Pass på at han ikke sovner av utmattelse.
Dario.
Fernando.
Vi har klart det som var verre før.
Det er tre kløfter. Tusca, San Antonio og Yuro.
Geriljaen kan være hvor som helst.
Gjennomsøk alle tre. Begynn ovenfra og gå nedover.
Og hvis de prøver å flykte?
Jeg setter opp kommandopost der de tre kløftene møtes.
Nato.
Hent Aniceto.
Jeg vil at du og Nato avløser Pombo og Urbano.
Si de skal komme hit.
Vent litt.
Hva nå?
Urbano. Nato gjør tegn, men jeg forstår ham ikke.
Enten må vi trekke oss tilbake eller bevege oss mot Fernando.
Antonio. Skal vi flytte oss? - Nei, vi blir her.
Pablito. Vær klar til å flytte de sårede.
Nå.
Faen!
Vi må vekk, Urbano!
Jeg dekker deg!
Vent!
Av sted!
De er der. Pombo og Urbano er der.
Hvordan har du det?
Fint.
Løytnanten forbandt det.
Hvor er Willy og Chino?
Inne ved siden av.
Hvor mange er dere igjen der ute?
Jeg vet ikke.
Hvor skulle dere møtes?
Det hadde vi ikke avtalt.
Hvor skulle dere møtes? - Det hadde vi ikke avtalt, sierjeg.
Hadde dere ikke det?
Hvorfor komme til La Higuera i fullt dagslys?
Det kan være det samme nå.
Nå skal du høre godt etter.
Du er ikke på Cuba lenger.
Du skal vite at jeg er oberst i den bolivianske hær.
Du slapp ut av Kongo eller Venezuela, men du slipper ikke ut av Bolivia.
Her slutter eventyret, din forpulte utlending.
Sørg for å få hvilt deg.
I morgen drar vi til Vallegrande for å få sjekket beinet ditt.
Opp med humøret.
Det er mange som gleder seg til å fotografere deg.
Kanskje vi skulle barbere deg.
Drittsekk!
Bær de døde hit!
Det der er galt.
Sånn behandler man ikke de døde.
Vil du ha røyk?
Ja.
Takk.
Hvordan går det på Cuba?
På Cuba går det fremover.
Fins det religion der?
Ja, det fins religion der.
Jeg har nemlig hørt at kommunister ikke tror på Gud.
Altså, Cuba har ingen offisiell religion, -
men mange mennesker tror på Gud.
Tror du ikke på noe? - Jo.
Jeg tror på mennesket.
Er du gift? - Nei.
Er du? - Ja.
Har du barn? - Ja, jeg har fem.
Tre piker og to gutter.
Vil du ha et trekk til?
Ja.
Hva heter du? - Eduardo.
Eduardo.
Løsne tauene, Eduardo.
Che ba meg løsne tauene.
Hva? - Han ba meg løsne tauene.
Er du gal? Da blir vi drept begge to.
Jeg går ikke inn der igjen. Nå er det din tur.
DAG 341, 9. OKTOBER 1967
Hva tenker du på, kommandant?
Hvor kommer du fra?
Fra Cuba.
Jeg snakker ikke med forrædere.
Det er helt i orden, men nå skal du høre.
Du har drept onkelen min.
Det må være hardt, hva? Du flyr rundt her ute i jungelen -
mens Fidel lever som en konge i Havana.
Tenk på det.
Hva fikk deg til å tro at bolivianerne ville støtte deg?
Vi har hatt vår revolusjon alt. Hørt om landbruksreformen av 1952?
Jo. Barrientos forrådte dere. Og nå har dere et militærdiktatur.
Er du klar over hvordan bøndene har det?
Hvis bøndene har det så elendig, -
hvorfor anga de deg da?
Kanskje de trodde på løgnene deres.
Eller kanskje de aldri ville ha deg her.
Kanskje ikke.
Eller kanskje nederlaget vårt vil vekke dem.
Kaptein. Telefon til oberst Zenteno.
Jeg sa han var kjørt, men så spurte de etter øverstkommanderende.
Bravo 1.
Det er kaptein Ramirez.
Vennligst gjenta.
Bekrefter ordre 600. Jeg skal si fra til obersten.
Still ham der.
Ta et bilde. Bare trykk der.
Nå kan du røyke, kommandant.
Si appelsin.
Stans der.
Jeg har en beskjed fra overkommandoen. En ordre 600.
I orden. Jeg er på vei til Vallegrande.
Jeg sender et helikopter klokken 14.
Ha liket klart.
Javel.
Kjør.
Dere må bare skyte herfra og nedover.
Hør her.
Jeg trenger to frivillige.
Er det en til?
Sersjant. La meg gjøre det.
Skyt fra halsen og ned.
Kom.
Bli med meg.
Sett deg ned.
Skyt.
Gjør det.
BASERT PÅ CHE GUEVARAS "DAGBOK FRA BOLIVIA"
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service 2009